TARU SORMUSTEN HERRASTA
Et pääse tästä!
Gandalf!
Olen Salaisen Tulen palvelija. Minulla on aseena Anorin liekki.
Palaa Varjoihin!
Musta tuli ei auta sinua, sinä Udûnin liekki!
Et pääse tästä!
Ei! Ei! -Gandalf!
Paetkaa, typerykset!
Ei!
Gandalf!
Mitä nyt, Frodo-herra?
Ei mitään.
Näin vain unta.
KAKSl TORNlA
Näkyykö pohjalle? -Ei! Älä katso alas, jatka vain!
Napatkaa se, Frodo-herra!
Frodo-herra!
Taisin päästä pohjalle.
Suota, köysiä ja mitähän vielä. Luonnotonta kaikki tyynni.
Mitä tässä on? -Ei mitään.
Vähän mausteita. Jos vaikka kanapaistia jonain iltana...
Kanapaistia? -Ei sitä koskaan tiedä.
Voi sinua, Sam-kulta.
Ei mitä tahansa. Konnun parasta suolaa.
Niin, ei mitä tahansa.
Palanen kotikontua.
Tätä ei voi jättää tähän. Joku voi seurata.
Kuka meitä tänne seuraisi?
On se sääli. Valtiatar Galadriel antoi sen.
Ehtaa haltiaköyttä.
No, ei auta...
Minun solmuni. Ei aukea tuosta vain.
Ehtaa haltiaköyttä...
Mordor, ainut paikka Keski-Maassa, jota ei halua katsoa tarkemmin -
ja sinne me pyritään!
Ja sinne ei näy pääsevän.
Frodo-herra, me ollaan eksyksissä.
Gandalf tuskin tarkoitti tätä.
Hän ei tarkoittanut kaikkea muutakaan, Sam -
mutta toisin kävi.
Frodo-herra?
Se Sormus, niinhän?
Se käy raskaammaksi.
Mitä syötävää on jäljellä? -Katsotaan.
Mainiota.
Lembasia. Ja katsokaa!
Lisää lembasia.
En paljon perusta vieraista ruuista -
mutta tämä haltiamuona on ihan hyvää.
Mieltäsi ei taida varjostaa mikään.
Ellei sitten nuo pilvet.
Näyttää kumman tutulta.
Koska olemme jo olleet täällä.
Kierrämme kehää.
Mikä haisee? lljettävä räme varmaan.
Haistatteko? -Kyllä.
Haistan kyllä.
Emme ole yksin.
Varkaat, roistot...
Saastaiset pikku varkaat.
Missä se on? Missä se on?
Ne varasti sen meiltä. Aarteeni.
Ne kirotut! Me vihataan niitä!
Se on meidän, me tahdotaan se!
Tämä on Piikki. Olet nähnyt sen kerran ennenkin. Vai mitä, Klonkku?
Päästä irti, tai katkaisen kaulasi.
Polttaa! Se polttaa!
Se hyytää!
llkeät haltiat punoi sen.
Ottakaa se pois! -Hiljaa!
Jokainen Mordorin örkki kuulee tämän metakan!
Sidotaan se ja jätetään tähän. -Ei!
Sitten me kuollaan, kuollaan!
Et ansaitse enempää!
Ehkä se ansaitsee kuolla.
Mutta nyt minun käy sitä sääliksi.
Ollaan niille kilttejä, jos ne on meille.
Ottakaa se pois.
Me tehdään mitä hän haluaa, se tehdään.
Et voi antaa lupausta, johon voi luottaa.
Me vannotaan, me palvellaan Aarteen Herraa.
Me vannotaan -
sormet Aarteen päällä. Klunk. Klunk.
Sormus on petollinen. Pidäkin sanasi.
Kyllä... sormet Aarteen päällä.
Aarteen päällä.
En usko sinua!
Maahan! -Sam!
Se yrittää huijata.
Kuristaa meidät vielä kun me nukutaan.
Tunnetko tien Mordoriin? -Kyllä.
Olet siis ollut siellä? -Niin.
Vie meidät Mustalle Portille.
Portille, Portille, isäntä sanoo. Niin!
Ei! Takaisin ei mennä, ei sinne, ei Hänen luo.
Ne ei voi pakottaa meitä. Klunk. Klunk.
Mutta me luvattiin palvella Aarteen Herraa.
Ei! Tuhkaa ja tomua ja janoa, kuiluja, kuiluja, kuiluja.
Ja tuhansia örkkejä -
ja Suuri Silmä katsoo, katsoo!
Hei! Tule takaisin! Takaisin!
Mitäs minä sanoin?
Karkuun juoksi, ryökäle. Se niistä lupauksista.
Tännepäin, hobitit. Tulkaa perässä.
Merri!
Ootte myöhässä. Herra hermostuu. Se haluaa ne Konnun rotat nyt!
Minua ei mitkään örkinlierot komentele.
Saruman saa aarteensa. Me viedään ne sille.
Merri!
Merri, herää!
Ystäväni on sairas. Hän tarvitsee vettä!
Minä pyydän! -Vai sairas? Antakaas sille troppia, pojat!
Lopettakaa!
Eikö mene alas, mitä?
Älkää!
Haluatkos itte?
Suus tukkoon sitten.
Merri... -Terve, Pip.
Oletko kipeä? -En. Näyttelin vaan.
Näyttelit? -Hämäsin sinuakin.
Kaikki hyvin, Pip.
Mitä nyt? Mitä haistat?
lhmislihaa.
Ne on meidän jäljillä!
Aragorn...
Mentiin!
Ovat lisänneet vauhtia.
Haistoivat kai meidät. Nyt mentiin!
Tule, Gimli!
Kolme päivää ja yötä yhtä menoa. Ei ruokaa. Ei lepoa.
Eikä jahdattavista juuri jälkeäkään.
Turhaan eivät putoa Lórienin lehdet.
He voivat olla elossa.
Ovat alle päivänmatkan päässä. Tule.
Gimli, tule! Saavutamme heitä!
Olen surkea maastossa!
Me kääpiöt olemme petoja lyhyillä matkoilla!
Rohan, ratsuruhtinaiden maa.
Täällä tapahtuu kummia.
Jokin paha antaa nopeutta niille olioille -
asettaa eteemme esteen.
Legolas, mitä näet?
Urukit suuntaavat koilliseen.
Vievät hobitit Rautapihaan. -Saruman...
Maailma on muuttumassa.
Kellä nyt on voimaa nousta Rautapihan -
ja Mordorin joukkoja vastaan?
Nousta Sauronin ja Sarumanin mahtia -
ja kahden tornin liittoa vastaan?
Sauron, herrani, yhdessä me hallitsemme tätä Keski-Maata.
Vanha maailma palaa kehityksen tulessa.
Metsät kaatuvat.
Uusi mahti nousee.
Hallitsemme sotaa miekoin ja keihäin -
ja örkkien rautaisella kädellä.
Joukot aseisiin ja liikkeelle kahden viikon kuluessa!
Niitä on liikaa! Ei keretä millään aseistaa kaikkia.
Rakentakaa jokeen pato, pitäkää ahjoissa tuli yötä päivää!
Ei riitä polttopuut.
Fangornin metsä on tuossa lähellä.
Polttakaa se. -Joo.
Me taistellaan teidän puolesta. -Vanno se!
Me kuollaan Sarumanin puolesta!
Hevosmiehet veivät teidän maanne.
Ajoivat kansanne kurjuuteen kukkuloille.
Murhaajat!
Ottakaa maanne takaisin.
Polttakaa kaikki kylät!
Raivaamme vain vastustajat tieltämme.
Se alkaa Rohanista.
Liian kauan he ovat vastustaneet sinua. Vaan eivät enää.
Éothain! Éothain!
Ota sisaresi. Kaksin pääsette nopeammin.
Éothain on liian pieni Garulfin selkään!
Menkää Edorasiin ja tehkää hälytys.
Ymmärrätkö? -Kyllä, äiti.
En halua lähteä, äiti.
Freda, tapaamme siellä.
Menkää joutuin!
Mene, lapseni.
Rohan, herrani -
kaatuu pian.
Théodred... Etsikää kuninkaan poika!
Mordor saa maksaa tästä!
Nämä eivät ole Mordorin örkkejä.
Éomer! Täällä!
Hän on elossa.
Théodred?
Poikanne haavoittui pahoin.
Hän joutui örkkien väijytykseen.
Ellemme puolusta maatamme -
Saruman ottaa sen väkivalloin. -Valetta.
Saruman Valkoinen on aina ollut ystävämme ja liittolaisemme.
Gríma...
Örkit kulkevat vapaasti maillamme. Kenenkään estämättä, tappomielellä.
Kypärissään Sarumanin Valkoinen Käsi.
Miksi piinaatte noilla vaikeuksilla jo piinattua mieltä? Ettekö ymmärrä?
Enonne on väsynyt tyytymättömyyteenne -
ja sodanlietsontaanne.
Sodanlietsontaan?
Kauanko siitä on kun Saruman sinut osti?
Paljonko hän lupasi, Gríma?
Miesten kuoltua saisit osasi aarteesta?
Liian kauan olet katsellut sisartani ja seurannut häntä.
Olet tarkkanäköinen, Éomer Éomundin poika. Liiaksikin.
Olet karkotettu Rohanin valtakunnan mailta -
kuolemanrangaistuksen uhalla.
Sinulla ei ole valtaa täällä. Käskysi eivät merkitse mitään.
Tämä käsky ei tule minulta, vaan kuninkaalta.
Hän allekirjoitti sen tänä aamuna.
Hengitä. Se on tärkeintä. Hengitä.
Ovat juosseet kuin piiskan ajamina.
Me ei jatketa ennen kuin on huilattu!
Tehkää tuli!
Merri!
Taisi olla virhe -
lähteä Konnusta, Pippin.
Mistä tuo ääni tulee?
Puista.
Mitä? -Muistatko Vanhan Metsän Bukinmaan rajamailla?
Sanottiin, että jokin vedessä sai puut kasvamaan -
ja heräämään henkiin. -Henkiin?
Ne puut kuiskailivat, puhuivat toisilleen -
ja liikkuivatkin jopa.
Nälkä! On syöty matoista leipää viimeiset kolme päivää.
Miksei me saada lihaa?
Miten olis nuo? Ne on tuoreita.
Ne eivät ole syötäväksi.
Entä niiden koivet? Ei ne niitä tartte.
Näyttävät makoisilta. -Kauemmas, lurkki!
Vangit viedään Sarumanille. Elossa ja vahingoittumattomina.
Elossa?
Miks elossa? Onks niistä jotain huvia?
Niillä on jotain. Haltioiden ase.
Valtias haluaa käyttää sitä sodassa.
Luulevat että Sormus on meillä.
Kun näkevät ettei ole, se on menoa.
Mitähän se on syöny? Avataan se!
Liha on taas listalla, pojat.
Pippin... mennään.
Senkus huudat vaan apua.
Kilju! Ei teitä enää kukaan pelasta.
Pippin!
Punainen aurinko nousee.
Tänä yönä on veri vuotanut.
Rohanin ratsastajat, mitä uutta Markista?
Mitä asiaa haltialla, ihmisellä ja kääpiöllä on Riddermarkiin? Puhukaa!
Sanokaa nimenne, hevosherra, niin annan kuulua minäkin.
Katkaisisin päänne, kääpiö -
jos se olisi vähänkin ylempänä maasta.
Kuolisitte ennen iskunne osumista.
Olen Aragorn Arathornin poika.
Gimli Glóinin poika ja Legolas Metsämaan Valtakunnasta.
Olemme Rohanin ja kuninkaanne ystäviä.
Théoden ei erota ystävää vihollisesta.
Ei tunne edes omiaan.
Saruman myrkytti kuninkaan mielen ja valtasi maamme.
Mieheni ovat Rohanille uskollisia. Siksi meidät karkotettiin.
Valkoinen Velho on ovela.
Liikkuu siellä täällä, niin sanotaan -
vanhan miehen hahmossa, kaapu yllä.
Vakoojansa pujahtavat kaikista verkoista.
Me emme ole vakoojia.
Seuraamme uruk-hai-joukkoa länteen.
Kaksi ystäväämme on heidän vankinaan.
Tapoimme urukit viime yönä.
Näittekö kahta hobittia niiden seurassa?
Pieniä, teidän silmissänne vain lapsia.
Emme säästäneet ketään.
Kokosimme raadot ja poltimme ne.
Kuolleita?
Valitan.
Hasufel! Arod!
Olkoon onnenne parempi kuin isäntiensä.
Hyvästi.
Etsikää ystäviänne.
Vaan toivo heittäkää.
Sitä ei ole näillä main.
Pohjoiseen!
Pikkuisen vyö...
Löytäkööt rauhan... kuolemassa.
Petimme heidät.
Hobitti makasi tässä.
Ja tässä toinen.
He ryömivät.
Kädet sidottuina.
Siteet katkesivat.
He pakenivat tänne.
Heitä seurattiin.
Vyö!
Juokse!
Jäljet vievät taistelusta poispäin...
..Fangornin Metsään.
Mikä hulluus heidät Fangorniin ajoi?
Eksytimmekö sen? Varmaankin.
Revin saastaiset pikku sisälmyksenne!
Tänne sieltä!
Puita... Kiipeä puuhun!
Taisi häipyä.
Merri!
Kaiverran mahasi madonrei'ille!
Juokse, Merri!
Pikku örkkejä, burárum...
Se puhuu, Merri. Tuo puu puhuu.
Puu? En ole mikään puu!
Olen entti.
Puupaimen. Metsän paimen.
Älä puhu sille. Älä rohkaise sitä!
Puuparraksikin minua sanovat.
Ja kenen puolella te olette?
Puolella? En ole kenenkään puolella -
sillä kukaan ei ole minun puolellani, pikku örkki.
Kukaan ei enää välitä metsistä.
Emme ole örkkejä! Olemme hobitteja!
Hobitteja?
En ole koskaan kuullutkaan hobiteista.
Kuulostaa örkkien metkuilta!
Tulevat tulineen. Tulevat kirveineen.
Järsivät, repivät, hakkaavat, polttavat!
Tuhoajat ja riistäjät! Ne kirotut!
Te ette ymmärrä. Olemme hobitteja!
Puolituisia! Konnun väkeä!
Ehkä olette, ehkä ette.
Valkoinen Velho kyllä tietää.
Valkoinen Velho?
Saruman.
No niin, tuotiin teidät pois.
Vauhtia, hobitit!
Oli onni että löydettiin teidät.
Kiltti hobitti.
Hän toi meidät suolle!
Suolle, niin, niin. lsäntä, tulkaa.
Me viedään teidät sumujen läpi.
Pian nyt, hobitit! Nyt mentiin!
Minä löysin sen. Tien suon poikki.
Örkit ei käytä sitä, ne ei tiedä sitä.
Ne kiertää monta virstaa.
Nyt nopsasti ja hiljaa kuin varjot!
lnhottava paikka. Liian hiljaista.
Ei yhtäkään lintua kahteen päivään.
Ei lintusia syötäväksi. Ei rapsakoita lintusia.
Meillä on kamala nälkä! Kamala nälkä, aarre!
Siinä.
Mitä se syö? Onko se makoisaa?
Se yrittää tukehduttaa!
Ei voi syödä hobittien ruokaa!
Nälkään pitää kuolla!
Kuole sitten. Tervemenoa.
Julma hobitti. Ei piittaa vaikka on nälkä.
Ei piittaa vaikka kuoltaisiin!
lsäntä on eri maata.
lsäntä piittaa.
lsäntä tietää.
Niin... Aarre...
Kun se saa meistä otteen...
..se ei ikinä päästä irti.
Et koske minuun!
Kuolleita! Vedessä on kuolleita kasvoja!
Kaikki kuolluita. Kaikki mätiä.
Haltioita ja ihmisiä ja örkkejä.
Suuri taistelu kauan sitten.
Kalmansuot. Niin, se on niiden nimi.
Tännepäin.
Ei saa seurata valoja!
Varovasti! Tai hobitit menee kuolleiden joukkoon -
ja sytyttää omat pikku kynttilät.
Frodo!
Klonkku? -Ei saa seurata valoja.
Frodo-herra! Onko kaikki hyvin?
Niin hohtava. Niin kaunis.
Oma aarteemme...
Mitä sanoit? -lsännän pitää levätä, pitää pysyä voimissaan.
Kuka olet? -Ei saa kysyä! Klunk, Klunk
Olit joenvarren väkeä, Gandalf kertoi.
Käsi, sydän kylmä on, on kylmä taival valoton.
Ja koit surullisen kohtalon.
Ei näe mitä edess' on kun kuu jo peitti auringon.
Olit hobittien kaltainen. Etkö ollutkin?
Sméagol.
Miksi minua sanoit?
Se oli sinun nimesi, eikö niin?
Kauan sitten.
Minun nimi.
Minun nimi...
Sméagol.
Mustia Ratsastajia!
Piiloon! Piiloon!
Joutuin, Frodo!
Pian! Ne näkee meidät! Ne näkee!
Eikös ne kuolleet?
Kuolleet? Ei niitä voi tappaa, ei.
Aaveet! Aaveet siivillä!
Ne kutsuu sitä.
Ne kutsuu Aarrettaan.
Frodo-herra! Ei hätää, olen tässä.
Joutuin, hobitit.
Musta Portti on ihan lähellä.
Örkinverta.
Outoja jälkiä.
Onpa ilma täällä sakeaa.
Tämä metsä on vanha. Hyvin vanha.
Täynnä muistoa...
..ja vihaa.
Puut puhuvat toisilleen.
Gimli! Laske kirveesi.
Niillä on tunteet, ystäväni.
Haltiat sen aloittivat:
Herättivät puut, opettivat ne puhumaan.
Puhuvia puita...
Mitä puhuttavaa puilla on?
Paitsi oravankikkaroiden koostumus.
Aragorn, tuolla on jotakin.
Mitä näet?
Valkoinen Velho lähestyy.
Hän ei saa puhua. Hän noituu meidät.
On oltava nopeita.
Seuraatte kahden nuoren hobitin jälkiä.
Missä he ovat?! -Kulkivat tästä toissapäivänä.
Tapasivat erään, jota eivät odottaneet.
Rauhoittaako tämä teitä? -Kuka olette?
Näyttäkää itsenne!
Ei voi olla...
Suo anteeksi.
Luulin sinua Sarumaniksi.
Minä olen Saruman.
Tai Saruman sellaisena kuin hänen olisi pitänyt olla.
Sinä putosit.
Läpi tulen... ja veden.
Alimmasta tyrmästä ylimmälle huipulle -
taistelin Morgothin balrogia vastaan.
Kunnes vihdoin kukistin viholliseni ja löin sen vasten vuorenseinänää.
Jouduin pimeyteen -
ja harhailin pois ajasta ja ajatuksesta.
Tähdet pyörivät ylitseni.
Joka päivä oli pitkä kuin elinaika maan päällä.
Mutta se ei ollut loppu.
Tunsin taas elämän itsessäni.
Minut lähetettiin takaisin -
kunnes työni olisi tehty. -Gandalf.
Gandalf?
Niin...
Siksi minua kutsuttiin.
Gandalf Harmaa.
Se oli nimeni. -Gandalf.
Olen Gandalf Valkoinen.
Ja palaan luoksenne nyt -
ratkaisun hetkillä.
Uusi vaihe matkastanne alkaa.
Meidän on kiidettävä Edorasiin.
Edorasiin? Ei järin lyhyt taival!
Rohan on vaikeuksissa. Kuninkaan laita on huonosti.
Niin, eikä hevillä parane.
Turhaan juoksimme tänne asti. Jätämmekö ne hobittiparat -
tähän hirvittävään, synkkään, puita kuhisevaan...
..siis viehättävään, vallan viehättävään metsään?
Pelkkä sattuma ei tuonut Merriä ja Pippiniä Fangorniin.
Suuri mahti on uinunut täällä vuosikaudet.
Merri ja Pippin olivat tullessaan kuin pienet putoavat kivet -
jotka panevat alulle lumivyöryn vuorilla.
Yhdessä suhteessa et ole muuttunut, rakas ystävä.
Puhut yhä arvoituksin.
Pian tapahtuu jotain, mitä ei ole tapahtunut sitten Vanhojen aikojen.
Entit heräävät -
ja huomaavat olevansa voimissaan. -Voimissaan?
Sepä hyvä. -Kiukuttelu sikseen, hyvä herra kääpiö.
Merri ja Pippin ovat jokseenkin turvassa.
Paremmassa turvassa kuin te tulette olemaan.
Uusi Gandalf on kärttyisämpi kuin entinen.
Tuo on yksi mearasista, ellei jokin taika sumenna silmiäni.
Hallavaharja.
Se on kaikkien hevosten johtaja -
ja ollut ystäväni monissa vaaroissa.
Pihlaja, sinut näin -
kun kesäpäivää päin loistosi avautui.
Ja liekin kaltaisen, niin kullanpunaisen -
kruunusi hehkun loi!
Niin kaunis runo... -Onko vielä pitkä matka?
Burárum. Ei pidä hätiköidä. Voi se sinulle pitkä ollakin.
Kotini on syvällä metsässä -
lähellä vuoren juurta.
Sanoin Gandalflle suojelevani teitä -
ja suojella minä teitä aion.
Luulenpa, että nautitte tästä seuraavastakin.
Se on minun omia säkeitäni.
Kun lehväkatoksi puhjeten -
uni oksien toteutuu.
Kun metsän saleihin vehreisiin -
tuuli lännestä puhaltaa -
palaa luokseni -
ja sano: maata ei parempaa.
Nukkukaa, pikku kontulaiset.
Unhoittakaa öiset äänet, aamuun asti uinukaa.
Minulla on tehtävää metsässä.
Monia on kutsuttava, monien on tultava.
Varjo lepää Fangornin yllä -
kuolema uhkaa metsien puita.
Varjo, joka vaanii idässä, voimistuu.
Sauron ei siedä kilpailijoita.
Barad-dûrin huipulta hänen Silmänsä katsoo lakkaamatta.
Mutta hän ei ole vielä pelon yläpuolella.
Epäilys kalvaa häntä.
Hän on kuullut huhun: Númenorin perijä on elossa.
Sauron pelkää sinua, Aragorn.
Hän pelkää sitä, mikä sinusta on tullut.
Niinpä hän iskee voimalla lhmisten maailmaa vastaan.
Hän aikoo Sarumanin avulla tuhota Rohanin.
Sota on edessä. Rohanin on puolustauduttava.
Siinä on ensimmäinen haasteemme, sillä Rohan on sortumaisillaan.
Kuninkaan mieli on vangittu - Sarumanin vanha ase.
Hän pitää kuningas Théodenia lujasti otteessaan.
Sauron ja Saruman kiristävät silmukkaa.
Mutta niin ovelia kuin he ovatkin, meillä on yksi etu puolellamme:
Sormus on yhä piilossa. Ja aikeemme tuhota se -
ei ole päätynyt heidän pahimpiin painajaisiinsakaan.
Niinpä vihollisen ase kulkee kohti Mordoria hobitin kantamana.
Päivä päivältä se lähestyy Tuomiovuoren tulia.
Meidän on nyt luotettava Frodoon. Kaikki riippuu siitä -
kuinka salassa ja nopeaan hän tehtävänsä suorittaa.
Älä kadu sitä että jätit hänet.
Frodon on vietävä tehtävä loppuun yksin.
Ei hän ole yksin. Sam meni hänen mukaansa.
Niinkö? Niinkö tosiaan?
Hyvä.
Oikein hyvä.
Mordorin Musta Portti.
Varjelkoon!
Ukolla olisi nyt sananen sanottavanaan.
lsäntä sanoo: Näytä tie Mordoriin.
Niin hyvä Sméagol näyttää, kun isäntä sanoo. -Niin sanoin.
Se siitä sitten.
Ei tuosta pääse läpi.
Katsokaa! Portti! Se aukeaa!
Tuolta pääsee alas.
Sam, ei!
lsäntä!
En pyydä sinua mukaani. -Tiedän.
Liekö haltiaviitoistakaan apua tuolla.
Nyt!
Ei, isäntä! Ne ottaa teidät kiinni!
Ei viedä sitä Hänelle!
Hän tahtoo Aarteen.
Kaiken aikaa Hän sitä etsii.
Ja Aarre haluaa palata Hänen luo.
Mutta ei anneta Hänen saada sitä.
On toinen tie. Salaisempi. Pimeä tie.
Mikset ole sanonut? -lsäntä ei kysynyt.
Se juonii jotain.
Onko Mordoriin toinen tie? -On.
Siellä on polku... ja portaita.
Ja sitten... tunneli.
Se toi meidät tänne asti, Sam.
Frodo-herra, ei. -Se on pitänyt sanansa.
Ei.
Näytä tietä, Sméagol.
Hyvä Sméagol auttaa aina.
Hei..?
Puuparta!
Minne se meni? -Näin sitten ihanaa unta.
lso tynnyri täynnä piippukessua. Ja me poltettiin se kaikki.
Ja sitten... sinä voit pahoin.
Antaisin mitä vaan tuprauksesta Vanhaa Toboa.
Kuulitko tuon?
Taas se kuului.
Jokin on nyt vialla. Pahemman kerran.
Sanoit jotain... Puumaista. -Enkä sanonut. Venyttelin vain.
Olet pidempi. -Kuka?
Sinä. -Pidempi kuin mikä?
Kuin minä! -Olen aina ollut sinua pidempi.
Pippin, kaikki tietävät että minä olen se pitkä -
ja sinä olet se pätkä.
Siis kuinka pitkä olet, Merri? Kyynärän ja 18 tuumaa?
Minäpä olen kyynärän ja 19 tuumaa.
Kyynärän ja 20!
Kyynärän ja 20...
Olet tehnyt jotain.
Merri..!
Merri! Puuparta sanoi, ettet saa... -Minä haluan!
Se voi... olla vaarallista!
Anna tänne se! Merri!
Merri!
Ei!
Mene matkoihisi!
Nukkua sinun pitäisi. Maata syö! Syvään kaiva!
Vettä juo! Uneen vaivu! Tiehesi siitä.
Tulkaa, metsä herää. Ette ole turvassa.
Puut ovat hurjia ja vaarallisia.
Viha kalvaa niiden sydämiä.
Synkät ovat aatoksensa, väkevä on vihansa.
Ne tekevät teille pahaa.
Meitä on liian vähän jäljellä.
Liian vähän enttejä huolehtimassa niistä.
Vaikka olette eläneet niin kauan? Eikö ole enttilapsia?
Burárum. Enttisiä ei ole ollut hirvittävän pitkään aikaan.
Miksei? -Me kadotimme entvaimot.
Otan osaa. Miten he kuolivat?
Kuolivat? Ei, me kadotimme heidät.
Ja nyt emme enää löydä heitä.
Ette sattumoisin ole nähneet entvaimoja Konnussa?
Enpä ole nähnyt. Oletko sinä, Pip?
Miltä he näyttävät?
En enää muista.
Edoras ja Meduseldin kultainen kartano.
Siellä asuu Théoden, Rohanin kuningas...
..jonka mieli murrettiin.
Sarumanilla on häneen suuri valta.
Korkea herra, poikanne...
..hän on kuollut.
Korkea herra?
Eno?
Ettekö mene hänen luokseen?
Ettekö tee mitään?
Varokaa sanojanne.
Älkää odottako hyvää vastaanottoa.
Hän kuoli kai johonkin aikaan yöstä.
Mikä tragedia kuninkaalle -
menettää ainoa poikansa ja perijänsä.
Hänen poismenonsa lienee kova isku.
Etenkin kun veljenne on teidät hylännyt.
Jätä minut yksin, käärme!
Mutta tehän olette yksin.
Ties mitä olette puhunut pimeydelle.
Yön katkerina hetkinä, kun elämänne tuntuu valuvan tyhjiin.
Kun kamarinne seinät kaatuvat päällenne.
Kuin häkki, joka vangitsee villieläimen.
Niin kaunis.
Niin kylmä.
Kuin kelmeän kevään aamu, joka talven viimoissa viipyilee.
Sanasi ovat myrkkyä.
Kalmistossakin on hilpeämpää.
Kuninkaan eteen ei käydä aseistettuna -
Gandalf Harmaahursti.
Gríma Kärmekielen määräys.
Sauvanne.
Riistättekö vanhukselta hänen tukensa?
Korkea herra, Gandalf Harmaa saapuu.
Hän on surun sanansaattaja.
Hovinne ei ole järin kohtelias paikka tätä nykyä -
kuningas Théoden.
Hän ei ole tervetullut.
Miksi toivottaisin sinut tervetulleeksi -
Gandalf Pahanilmanlintu?
Oikein puhutte, korkea herra.
Myöhäinen on hetki, jona tämä velho katsoo hyväksi saapua.
Láthspell olkoon nimensä.
Surusanoma on surullinen vieras. -Vaiti!
Pankaa haarakas kielenne hampaitten taa.
En tullut läpi tulen ja kuoleman -
kuulemaan alhaisen madon kieroja sanoja.
Sauva...
Käskin ottaa velholta hänen sauvansa!
Théoden Thengelin poika...
Liian kauan olette istunut varjoissa.
Sinuna pysyisin paikallani.
Kuulkaa minua!
Vapautan teidät taiastanne.
Valtasi ei ulotu tänne, Gandalf Harmaa.
lmen sinut pois hänestä, Saruman, kuin myrkyn haavasta.
Odottakaa.
Jos minä lähden, Théoden kuolee.
Et surmannut minua, etkä surmaa häntäkään.
Rohan on minun.
Mene pois!
Tunnen kasvosi.
Éowyn.
Gandalf?
Hengittäkää taas vapaata ilmaa, ystäväni.
Synkät ovat olleet uneni viime aikoina.
Sormesi muistaisivat voimansa paremmin -
jos ne tarttuisivat miekkaasi.
Olen palvellut vain teitä, korkea herra.
Parannustaitosi olisi saattanut minut -
käymään neljällä jalalla elukan lailla!
Älkää lähettäkö minua pois!
Ei, korkea herra! Päästäkää hänet.
Älköön enää veri vuotako takiaan.
Pois tieltä!
Terve, kuningas Théoden!
Missä on Théodred?
Missä on poikani?
Simbelmynë.
Aina se on kasvanut isieni haudoilla.
Nyt se peittää poikani hautaa.
Voi, kuinka pahat ajat minulle osuivat.
Että nuoret tuhoutuvat ja vanhat jäävät kuihtumaan.
Että elän nähdäkseni huoneeni viimeiset päivät.
Et ole syypää Théodredin kuolemaan.
Ei vanhemman pitäisi haudata lapsiaan.
Hän oli elämässä väkevä.
Hänen henkensä löytää isiesi tykö.
Westu hál.
Ferthu Théodred. Ferthu.
Se tuli varoittamatta. He olivat aseettomia.
Polttavat kaiken tieltään Länsimannussa:
Mökit, suovat, puut...
Missä äiti on?
Tämä on vasta esimakua Sarumanin kauhuista.
Ja nyt häntä ajaa vielä Sauronin pelko.
Menkää kohtaamaan hänet.
Viekää hänet kauas naisista ja lapsista.
Teidän on taisteltava.
2 000 miestä matkaa paraikaa pohjoiseen.
Éomer on uskollinen. Hän palaa taistelemaan kuninkaansa puolesta.
Ovat jo 150 peninkulman päässä täältä.
Éomer ei voi meitä auttaa.
Tiedän mitä minulta tahdotte -
mutten tuota kansalleni lisää kuolemaa.
En tohdi ryhtyä avoimeen sotaan.
Sota on edessänne, tohditte tai ette.
Viime näkemällä Théoden oli Rohanin kuningas, ei Aragorn.
Mikä siis on kuninkaan päätös?
Kuninkaan käskystä -
kaupunki tyhjennetään.
Lähdemme turvaan Helmin Syvänteeseen.
Ei aarteita mukaan, muonavarat vain.
Helmin Syvänne!
Pakenevat vuorille, kun tulisi taistella.
Kuka heitä puolustaa, ellei kuninkaansa?
Hän ajattelee kansansa parasta.
Helmin Syvänne on pelastanut ennenkin.
Sieltä ei pääse pois. Théoden käy ansaan.
Luulee vievänsä heidät turvaan, mutta verilöyly siitä tulee.
Théoden on sinnikäs, vaan pelkään silti.
Hänen ja Rohanin puolesta.
Hän tarvitsee vielä sinua, Aragorn.
Rohanin kansa tarvitsee sinua.
Puolustuksen täytyy pitää.
Se pitää.
Harmaa Pyhiinvaeltaja. Se oli nimeni.
300 ihmisikää olen kulkenut maan päällä.
Nyt aikani käy vähiin.
Jos on onni myötä, löydän etsimäni.
Palaan viidennen päivän sarastaessa.
Kun aamu koittaa, katso itään. -Mene.
Hevonen on hullu. Ette voi mitään, antakaa olla.
Sen nimi on Brego.
Se oli serkkuni hevonen. -Brego?
Sinulla on kuninkaallinen nimi.
Olen kuullut haltioiden kyvyistä -
mutten odottanut niitä Pohjoisen vaeltajalta.
Puhutte kuin yksi heistä.
Vartuin Rivendellissä... aikani.
Päästäkää se vapaaksi. Se on nähnyt kylliksi sotia.
Gandalf Valkoinen...
Gandalf Typerys!
Yrittääkö hän nöyryyttää minua uudella ylevyydellään?
Heitä oli kolme velhon seurassa.
Haltia, kääpiö ja ihminen.
Haiset hevoselta.
lhminen...
Oliko hän Gondorista? -Ei. Pohjoisesta.
Dûnedainin samoojia, luulen.
Kulki rääsyissä.
Mutta... kantoi outoa sormusta.
Kaksi käärmettä, joilla oli smaragdisilmät.
Toinen kita ammollaan, toisella kultakukkainen kruunu.
Barahirin Sormus.
Gandalf Harmaahursti luulee siis löytäneensä lsildurin perijän -
Gondorin kadonneen kuninkaan.
Hän on typerys. Se suku sammui vuosia sitten.
Se ei merkitse mitään. lhmisten maailma sortuu.
Se alkaa Edorasista.
Olen valmis, Gamling. Tuo hevoseni.
Tämä ei ole tappiomme. Me palaamme vielä.
Osaatte käytellä miekkaa.
Naisemme oppivat jo kauan sitten. Miekatonkin voi kuolla miekkaan.
En pelkää kipua, en kuolemaa.
Neito, mitä te pelkäätte?
Häkkiä.
Että iän myötä totun kaltereihini.
Että urotöille ei enää ole sijaa.
Olette kuninkaiden tytär, Rohanin kilvenkantaja.
Moinen tuskin on kohtalonne.
Théoden ei jää Edorasiin.
Se on suojaton, hän tietää sen.
Hän odottaa hyökkäystä kaupunkiin.
He pakenevat Helmin Syvänteeseen, Rohanin mahtavaan linnoitukseen.
Tie vuorten halki on vaarallinen.
Matka käy hitaasti.
Heillä on naisia ja lapsia mukanaan.
Sudenratsastajat matkaan!
Hei Luihu, älä kiirehdi liikaa.
Miksi teet tuota? Nimittelet sitä.
Vähättelet kaiken aikaa. -Siksi.
Koska se on pelkkää valhetta ja petosta.
Se haluaa Sormuksen. Muusta ei väliä.
Et tiedä mitä Sormus teki sille, ja tekee yhä.
Tahdon auttaa sitä, Sam. -Miksi?
Tahdon uskoa, että se palaa entiselleen.
Ette te voi pelastaa sitä.
Mitä sinä siitä tiedät? Et mitään!
Anteeksi. En tiedä miksi sanoin sen.
Minä tiedän.
Sormuksen takia.
Ette saa silmiänne irti siitä.
Olen nähnyt.
Ette syö. Tuskin edes nukutte.
Se hallitsee teitä. Vastustakaa sitä.
Tiedän tehtäväni.
Sormus uskottiin minulle. Se on minun tehtäväni. Minun!
Ettekö kuule itseänne? Ettekö tiedä keltä kuulostatte?
Me halutaan se. Me tarvitaan se.
Pakko saada Aarre.
Ne varasti sen meiltä.
Kierot pikku hobitit.
Häijyt. Juonikkaat. Katalat.
Ei. Ei isäntä...
Kyllä, aarre. Katala!
Ne huijaa, ne satuttaa, ne valehtelee!
lsäntä on minun ystävä.
Ei sinulla ole ystäviä. Kukaan ei pidä sinusta.
En kuuntele. En kuuntele.
Olet valehtelija ja varas.
Ei.
Murhaaja.
Mene pois.
Mene pois?!
Vihaan sinua.
Missä olisit ilman minua? Klunk, klunk.
Minä pelastin meidät. Minä. Me selvittiin minun ansiosta.
Ei enää.
Mitä sinä sanoit?
lsäntä pitää nyt huolta meistä.
Me ei tarvita sinua.
Mitä?
Mene pois, äläkä ikinä tule takaisin.
Ei.
Mene pois, äläkä ikinä tule takaisin.
Mene pois, äläkä ikinä tule takaisin!
Me käskettiin sen mennä pois.
Ja se meni pois, aarre. Pois! Pois!
Sméagol on vapaa!
Katso. Katso mitä Sméagol löysi.
Ne on nuoria. Ne on mureita. Hyviä.
Niin ovat. Syö ne. Syö!
Hän ei kestä katsella tuota...
..tuommoista käytöstä!
On vain yksi tapa syödä nämä jänöt.
Mitä se tekee? Tyhmä, paksu hobitti.
Se pilaa ne!
Pilaan? Ei näissä ole paljon lihaakaan.
Nyt kun saisi muutaman potun.
Mitä on potut, häh aarre? Mitä on potut?
Perunoita. Pilkotaan, muussataan, pannaan pataan.
Kunnon käristettyjä perunoita ja pala paistettua kalaa.
Siitä sinäkään et voisi kieltäytyä. -Kyllä voitaisiin.
Pilaisit hyvän kalan.
Me halutaan se raakana ja sätkivänä.
Pidä inhottavat pottupaistokset!
Olet toivoton.
Frodo-herra?
Keitä nuo ovat? -Pahoja miehiä. Sauronin palvelijoita.
Ne on kutsuttu Mordoriin.
Musta Olento kokoaa joukkojaan.
Ei mene kauan. Pian hän on valmis.
Mihin? -Sotaan.
Viimeiseen sotaan, joka peittää koko maailman varjoihin.
Täytyy jatkaa matkaa. Tule, Sam.
Frodo-herra. Katsokaa.
Olifantti.
Kotona eivät ikinä usko tätä.
Sméagol?
Nyt on aika lähteä.
Tule, Sam.
Olemme vain matkustavaisia!
Matkustavaisia? Tässä maassa ei ole matkustavaisia:
Vain Mustan tornin palvelijoita.
Suoritamme salaista tehtävää.
Vihollisen vastustajien ei ole viisasta estellä meitä.
Vihollisen?
Hänen velvollisuudentuntonsa ei liene vähäisempi kuin teidän.
Mietitte, mikä oli nimensä...
..ja mistä oli kotoisin.
Ja liekö ollut paha sisimmältään.
Mitkä valheet tai uhkat toivat hänet pitkälle marssille, kauas kotoa.
Olisiko mieluummin jäänyt sinne... rauhassa.
Sota tekee ruumiita meistä kaikista.
Sitokaa heidän kätensä.